Alaja píše::donknow:
Nic píše:Božství můžeš najít ve svém srdci, jakmile je Tvé srdce otevřené Pravdě, je ve Tvém srdci každý tím Božským, každý je láskou, každý je důkazem Boha.
Ale houby s houbičkami.....to není důkaz v hmotném světě, ale jen v mysli - ale jelikož máme mysl zahodit, tak holt není ani v té mysli....
![nevím :donknow:](./images/smilies/dontknow.gif)
Naopak, ten důkaz mysl i projekci hmotného přesahuje. Je to jako pohádka o Šípkové Růžence, kterou probudí ze spánku polibek Boží milosti a s probuzením zmizí všechno trní.
Polibek Boží milosti osvobodí od těžkého snu nevědomosti, ve kterém jsme něčím, ve kterém jsme omezeni časoprostorem a pro to omezení tady může být něco špatně, něco, co zabíjí nesmrtelnou lásku.
Láskou přeci nemůže být to, co je zdrojem špatných pocitů.
Polibek Boží milosti otevírá zpět brány do Božího království. Smývá šupiny z našich očí, skrz které se jevil život bez lásky temný a těžký.
Neexistuje nádhernější život, než když se milující láska rozplývá v milované lásce, když se objevuje poznání, že láska je opravdu vším, co JE a že zdroj toho, co se jevilo špatně, je ničím.
Proto se mi moc líbí ty veršíčky od Maharadže:
"Moudrost říká: ´Nejsem nic.´
Láská říká: ´Jsem vším.´
Můj život plyne mezi tím."a Spiry:
"V nevědomosti jsem něco;
v pochopení jsem nic;
v lásce jsem všechno."Líbí se mi sledovat stopy Boží milosti, která probouzí.
Jedním z posledních krásných objevů je
Pozvání ke svobodě.